11:55. Skoro půlnoc.
Dost času na jeden příběh navíc.
Příběh navíc před 12:00...
jen tak na zahřátí.
Za pět minut bude 21. dubna.
Před sto lety v ten den...
ve vodách okolo Spivey Point...
plula malá loď.
Najednou se ze tmy přivalila mlha.
Na chvíli nic neviděli...
ani na krok.
Pak uviděli světlo.
Na břehu hořel oheň...
dost silný, aby pronikl mlhou.
Obrátili kurs ke světlu...
ale byl to jen táborák, jako ten náš.
Loď narazila na skálu.
Trup se rozpůlil.
Stožár praskl jako větvička...
a vrak se potopil, s celou posádkou.
Na dně moře...
leží "Elizabeth Dane" se svou posádkou...
jejich plíce jsou plné slané vody...
jejich oči otevřené, zírající do temnoty.
A nahoře, tak rychle, jak přišla...
mlha se zvedla...
a vrátila se zpátky za oceán...
a už se nikdy nevrátila.
Ale rybáři si vyprávějí,
a jejich tátové a dědové...
že až se mlha vrátí do Antonio Bay...
muži na dně moře
ve vodách Spivey Pointu...
povstanou a budou hledat táborák...
který je navedl do jejich tmavé a ledové smrti.
Půlnoc, 21. dubna.
Je půlnoc...
a my právě načali hodinu čarodějnic.
Tady Stevie Wayne, na vrcholu světa.
A zůstanu tady až do 1:00.
Jsem hotov, otče.
Oh, díky, Bennette.
Nebudu tě potřebovat do zítra do čtyř, Bennete.
Ano, pane.
Chtěl bys něco na zahřátí před cestou domů?
Ne, díky. Otče, dostanu svůj plat?
Proč nepřijdeš zítra v šest místo čtyř?
Ano, pane.
Bennette?
Venku je 15 stupňů.
A dovolte mi být první, kdo bude přát Antonio Bay
šťastné narozeniny.
Dneska je nám 100 let.
Meteorolog se nám to snažil pokazit.
Tvrdí, že možná bude trochu pršet.
Ale odtud to vypadá jako jasná obloha.
Myslím, že meteorolog je přepracovaný.
No, zůstanu tady ještě hodinu,
jen abych se ujistila, že je v pořádku.
A zvu vás, abyste zůstali se mnou.
Tady plavidlo u východní zátoky, přepínám.
Global 1X5. Tady "Lady Belle Pacific."
Sériové číslo 024KL596. Přepínám.
Global 1X5, "Lady Belle Pacific"...
je schopná plavby, bez vážných poškození.
Pošlete nám sem vlek...
asi čtvrt míle nad Boatel. Přepínám.
Tady KAB, Antonio Bay, California.
Šest minut po půlnoci.
Ještě jsem nemluvila s meteorologem...
takže si nemůžu být jistá tím deštěm...
ale je úplněk a bezmračno.
Tady Stevie Wayne.
A jestli zrovna nemáte co dělat,
budu hrát písničky celou hodinu.
I když máte co na práci,
nechte mě na chvíli zapnutou...
a já se budu snažit udělat to samé pro vás.
OK!
- Jak daleko to máte? - Na druhou stranu města.
To je dost blízko.
- Dobrý? - Jo. Díky.
Dáte si loka?
Dík.
Poslouchejte, nikdy jsem ještě nestopovala.
Chci být prostě opatrná.
- Můžu se na něco zeptat? - Jasně.
Jste úchyl?
Jo, to jsem.
Jo, jsem úchyl.
Jste úchyl. Díky Bohu za to.
Ten poslední byl tak normální, bylo to nechutný.
Naložil mě v Santa Barbaře.
Než jsme dojeli do Carmelu, chtěl se se mnou oženit.
Aha. Myslel jsem, že jste ještě nestopovala.
Před týdnem ještě ne.
Jste moje...
třináctá jízda.
Skvělý. Úchyl a neštěstí.
Uvidíme.
Pozor!
- Jste v pořádku? - Jsem v pohodě.
- Určitě? - Jo.
Co to sakra bylo...
Je přesně dvanáct minut po půlnoci...
a tady je Stevie Wayne.
Vypadněme odtud.
Jsem tu v KAB, majáku u Spivey Point.
A jestli jste zapomněli, tak je 21.4...
a Antonio Bay má narozeniny.
Dnes bude oslava.
Takže jestli se nemůžete dočkat tolik, že neusnete...
tak zůstaňte se mnou...
a já zkusím najít způsob, jak udržet vaší pozornost.
Nebo ne.
- KAB. - Ahoj, zlato.
Ahoj, Dane. Kolik je?
No, já jen volám, abych zjistil, jestli jsi osamělá...
jestli je něco, co s tím můžu udělat.
Nikdy nejsem osamělá, Dane.
Myslela jsem, že končíš v osm.
Prohodil jsem si směny, abych mohl být na té dnešní party.
Budeš tam?
Dokud nebudu moct mluvit s někým jiným...
o tom, jak jsem vzdala život ve městě za Antonio Bay, budu tady.
- A "tady" znamená den a noc. - Příliš práce.
To mám za to, že mi patří rádio.
A jestli mi neřekneš, proč jsi zavolal...
během 15 sekund, budu muset zavěsit.
- Chceš o něčem mluvit? - O čemkoliv.
Mám pozici rybářské lodi...
asi patnáct mil odtud jménem "Sea Grass."
A mám něco na radaru...
asi to bude mlha.
Je to 25 mil odtud, míří to jejich směrem.
Díky Dane. To za těch deset sekund stálo.
Jdu vysílat. Čau.
Ahoy, kámoši.
Tady KAB, Antonio Bay.
Stevie Wayne, paní signálu za mořem.
Pro chlapy ze "Sea Grass", 15 mil odtud...
posílám hřejivý pozdrav...
a upozornění na závoj mlhy
který přichází z východu.
Mezitím...
se mnou relaxujte zatímco pustím tenhle song...
od Coupe DeVilles, věnovaný jen vám.
Kámo, chtěl bych jí potkat.
Viděl jsem jí jednou v nákupáku.
- A? - Určitě bys jí rád potkal.
Je cáklá. Žádná mlha tam není.
Co o ní víš?
- Patří jí maják. - To vím.
Její syn hraje malou ligu s mým malým bráchou.
Má dítě?
Myslel jsem, že jsi byl šťastně ženatej.
Ne zas tak šťastně.
Žádná mlha.
Tamhle je mlha.
Dobře. Jsem dost nalitej.
Vraťme se.
Dobře, dobře.
Ale, pojď sem.
- Podej mu ruku. - Pojď sem.
Co to bylo?
Pojď sem.
Co to bylo?
Generátor.
Co... co...
Ale.
Zmizelo to.
Tamhle byla loď.
Ale, poslouchej.
Nic.
- Poslouchej. - Kdo je tam?
Kdo je to?
Ale, je to hned vedle nás.
Je to velký, Ale. Je to loď.
Velká loď!
Co se stalo? Namočili jste se?
Je 12:43...
a mám pro vás další čtyři pecky,
jen v KABu.
Samá voda, Stevie.
Ale lepší než Chicago.
KAB.
Líbilo se mi, co jsi říkala...
ale pro tvou informaci, je to nesmysl.
Ta mlha se posunula od západu...
a asi úplně minula tu loď.
Asi mám špatný měřiče.
Mám tu vítr foukající z východu.
Jaký druh mlhy jde proti větru?
- Dostalas mě. - Nejsem si jistá, jestli o to stojím.
Jsi jen hlas v telefonu.
A ty hlas v rádiu. Byli bysme dokonalý pár.
Nech se pozvat na večeři, dokážu ti to.
Sorry, Dane.
Moje představa dokonalosti je hlas v telefonu.
OK, záhadná lady.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Není to špatné.
Začala jsem před týdnem v San Diegu...
hned u pobřeží, pět kreseb za den.
Trvalo mi měsíc, dostat se do Vancouveru...
a jestli je dokážu prodat kus za pět doláčů...
- Budu bohatá. - Jo.
- Můžu se na něco zeptat? - Jistě.
Jak se jmenuješ?
- Elizabeth. - Nick.
- Nazdar, Nicku. - Čau.
Odtamtud jsi, ze San Diega?
Počkat. Říkals "Můžu se na něco zeptat?"
No, něco pro mě znamená jednu věc.
- San Diego je druhá věc. - OK.
Pasadena, a spousta peněz.
Nikdy jsem neměla šanci dělat to, co bych chtěla.
Co chceš dělat?
Nevím.
To je OK. Já taky ne.
Myslím, že bych chtěl tuhle. Můžu si jí koupit?
Je zadarmo.
Je přesně 1:00,
konec hodiny čarodějnic a čas pro mě se odhlásit.
Takže nashledanou zítra v 6 večer...
až se vám KAB znovu přihlásí...
tady Stevie Wayne, vaše noční světlo...
doufám, že prožijete dobře zbytek noci.
Hej, mami!
Mami, dělej. Vstávej. Podívej, co jsem našel.
Andy... Miluju tě...
ale někdy jsi fakt hroznej.
No jo, mami, ale podívej.
Nejdřív to byla zlatá mince.
Pak se proměnila v tenhle pěknej kus dřeva.
This is one of those times.
Podívej se, mami.
Dobré ráno, Andrewe.
Bylo to včera v noci fajn?
Jo. Starej pan Machen nám vyprávěl strašidelný historky.
Poděkovals paní Kobritzové za dovezení domů?
Ano, madam. Mami, můžu si dát šumák a kolu?
- Až po obědě. - OK.
Jdu hledat další.
Možná teď najdu zlaťák.
Kde sakra je?
Vypluli odtud včera ve 4:15.
- To jsem ho viděl naposled. - AI říká 7:30, právě tady.
Znáš Ala. Na tvém místě...
Zavolal jsi Pobřežní stráž, Hanku?
Nicku, asi se včera v noci ožrali.
- Ne, to by neudělal. - Je schopnej všeho.
Al a já jsme se ožrali tolikrát, že bych to ani nespočítal.
ale nikdy jsme nebyli tak na sračku, abysme se nedokázali vrátit.
Je moc dobrej námořník aby zůstal venku celou noc...
a nikomu nedal vědět.
- Mluvíš jako jeho žena. - Prostě jsem jeho kámoš.
- Moc se bojíš, Nicku. - Jo.
Kam jdeš?
Zeptám se Ashcrofta, jestli by nevzal svou loď...
a nemrkli bysme se po "Sea Grass."
Kdo je Ashcroft?
Někdo, kdo mi dluží službu.
Můžu se přidat?
Neplánovalas jet do Vancouveru?
Později.
Šerif pojede svým auťákem.
Starosta a jeho žena se musí vyzvednout v 6:45...
a přivést k místu starosty.
Pak budou projevy starosty,
šerifa a mě.
- Máš moje poznámky? - Ano, paní.
Takže my zažehneme svíčky...
a zahájíme průvod.
Pak půjdu domů and a padnu.
Skoro se bojím podívat.
No...
Není to špatné. Vůbec ne.
Umělecká práce.
Sandy, dalších pět hodin se ke mě chovej normálně.
To je vše, o co žádám.
Tak, podíváme se.
Svíčky. Objednali jste svíčky?
To je nápad... Pochod se svíčkami bez svíček.
O všechno je postaráno.
A propagační materiál... poslalas to Stewie?
Podepsáno, zabaleno a doručeno.
Sandy, dokážeš být občas pěkně otravná...
ale držíš mě pohromadě.
Díky, paní Williamsová.
...Spivey Point. Do dnešního dne, 1:57...
"Sea Grass" neodpověděla...
na výzvy přes rádio.
Pobřežní stráž začala pročesávat...
jih od Watley...
okolo Arcom Reef...
a měla by být v oblasti Spivey Point...
asi za hodinu.
Opakujeme na žádost Pobřežní stráže...
všímejte si "Sea Grass"...
třicet stop velké lodi...
viděné naposledy asi 15 mil východně od Spivey Point.
Jestli plavidlo uvidíte,
prosím okamžitě dejte vědět Pobřežní stráži.
Nicku, můžu se zeptat?
Je to vždycky takové?
Ne, pokaždé jiné.
Máš strach, co?
Jo. Ta loď dokáže být mrcha.
Tady.
Jestlipak přežiju ty projevy aniž bych jednou zívla.
- Včera v noci jsem nespala. - Nedočkavostí?
Ne. Al v noci vyplul na lodi a nevrátil se domů.
- Ještě se nevrátil. - Paní Williamsová!
Volal jsem Pobřežní stráž a říkali...
"Oh, možná měl problémy s motorem."
Říkali, abysme se nebáli.
Stěžoval si na loď minulý týden.
Asi byste měla jít domů.
To je to poslední místo, kam bych chtěla jít.
Můj pes včera o půlnoci začal štěkat...
a nepřestal až do šesti ráno.
Co se stalo?
Pobíhal okolo oceánu a vrčel.
A co to znamená?¨
Můj pes šílí a rozhodl se štěkat na vodu.
O půlnoci jsem slyšel kostelní zvony...
když už jsem skoro usínal...
a spustil se mi alarm na autě, úplně bezdůvodně.
- Fakt? - Probudilo to celou ulici.
Město tu trčí sto let a nic se neděje...
a pak najednou, v noci se všechno podělá.
Vemte si i tenhle provaz.
Ale! Tommy! Dicku!
Kabina a můstek jsou prázdné
Třeba je někdo vyzvedl.
V generátoru je voda.
Ale paluba je suchá.
Tady to je. Můj další projekt...
rekonstrukce hřbitova na Morgantown Road.
Je to památka. Jsou tam pohřbení naši předci.
- To bude hodně stát. - Ale no tak.
Tohle město by mělo být na svou minulost hrdé.
Ale snažit se někoho zatáhnout...
do vnitřních záležitostí je jako tahat za zuby.
Radši si návrh připrav...
pro setkání městské rady příští měsíc.
Ano, paní.
Sandy, jsi jediná osoba, co znám...
co říká "Ano paní" jako "Polib mi."
Ano, paní.
Teď se radši pomodlíme...
aby se neválel v prázdných flaškách.
To není dobré znamení.
Otče Malone?
Další špatné znamení.
Zkuste studovnu a já se podívám dopředu.
- Ježiši! - Promiňte, paní Williamsová.
- Paní Williamsová... - Jste všichni v pořádku?
Něco vám musím ukázat.
"9. prosince.
"Dneska večer jsem poprvé potkal Blakea.
Stál ve stínech,
abych mu pořádně neviděl do tváře.
Co je to za nemoc.
Je to boháč s prokletým zdravím...
ale to mu nezabrání...
pokoušet se dostat do lepší situace...
s jeho svěřenci z kolonie."
Snad každej ukazatel je rozbitej.
- Všechno sklo se roztříštilo. - Připomíná vám to něco?
- Včera v noci. - Tvý auto.
Rozbitej teploměr.
Rtuť se zastavila na mínus sedmi stupních.
Nedostala se sem voda, ale něco hodně studenýho.
"11. prosince Blakeova nabídka je jednoduchá.
Chce se přesunout z Tanzier Island...
a přemístit celou kolonii na sever odtud.
Koupil si loď...
pojmenovanou 'Elizabeth Dane' za část svého majetku...
a žádá jen o povolení se tu usídlit.
Musím vyvážit své city lítosti a soucitu
k tomuhle ubohému muži
s mojí nechutí pomyslet
na kolonii nemocných s leprou, vzdálenou jen míli."
Přirezlo to ke zdi.
Bylo zapnuté.
Včera vypili spousta piva.
Každou noc.
Jaké to je?
Vždycky stejné. Pokoj se začne houpat...
Myslím rybaření.
Rybaříš.
Jediná věc o rybaření, kterou vím...
je, že používáte spoustu červů.
Slaná voda.
Předevčírem byla čistá. Sám jsem to zkoušel.
Teď vypadá, jako by se vymáchala ve vodě.
"20. dubna Nás šest se sešlo.
Od půlnoci do 1:00...
jsme plánovali smrt Blakea a jeho kamarádů.
Říkám si, že Blakeovo zlato
nám pomůže postavit kostel...
a naše malá osada se stane městečkem.
Ale neuklidňuje to hrůzu, kterou cítím z toho,
že se podílím na vraždě."
Co teď?
Počkáme na Pobřežní stráž.
Omlouvám se.
Proč?
Od té doby, co jsi mi zastavil, se všechno kazí.
Rozbijou se hodiny, okna,
a ta postava u dveří včera.
- Za to nemůžeš. - Nejsem si jistá.
Tohle se mi prostě stává.
Mám pech.
Nevěřím na pech nebo štěstí.
Nevěřím na nic.
Jednou se něco stalo.
Můj otec byl rybář.
Patřila mu rybářská loď u Whitely Reef.
Jednou pozdě v noci se vracel.
Jel okolo útesu poblíž Spivey Point.
Podíval se...
a uviděl bárku s krátkou plachtou...
blížící se k němu.
Tak vysílal. Žádná odpověď.
Nic se na palubě nehýbalo, ale loď držela směr.
Můj otec a dva jeho pomocníci tam vylezli...
na "Resa Jane."
Nikdo na lodi nebyl.
Na stole bylo jídlo...
a hrnek s teplým kafem.
Ale zespoda ten plechovej hrnek přirezl ke stolu.
A pak si otec nečeho všiml.
Byl to španělskej zlatej doubloon, 1867.
Táta si vzal tu minci, dal si jí do náprsní kapsy...
a zavřel jí zipem.
Vrátil se domů a vyprávěl nám o tom.
A otevřel kapsu, aby mi dal minci.
Nebyla tam.
Myslím, že teď už do Vancouveru pojedu.
"21. dubna. Čin byl spáchán.
Blake sledoval náš falešný oheň na břehu...
a jeho loď nabourala do skály u Spivey Pointu.
Pomohla nám nadpozemská mlha...
kterou nám snad seslo nebe,
i když se na našem činu dnes Bůh nepodílel.
Zítra získáme Blakeovo zlato...
ale Bůh nám odpusť za to, co jsme udělali.
To další už nepřečtu.
Váš děda to se slovy uměl.
Naše dnešní oslava je šaráda.
Vzdáváme poctu vrahům.
Strana jedna, KAB reklamy a znělky.
Na vrcholu světa najdete víc hudby.
33.
KAB 1340.
57.
Z vrcholu světa...
báječný 1340.
KAB, Antonio Bay.
31.
Z vrcholu světa, báječný 1340.
Hladký zvuk KAB, Antonio Bay, California.
54.
KAB 1340.
31.
Zvuky příboje z Antonio Bay.
KAB 1340.
39.
Fabulous 1340, KAB, Antonio Bay.
Víc hudby z vrcholu světa, KAB 1340.
EST-111-B, střih 2.
Z vrcholu světa...¨
báječný 1340 KAB, Antonio Bay.
Otče, kde jste to našel?
Můj dědeček ukryl své hříchy ve zdi.
Kdy jste to našel?
Včera v noci, krátce po půlnoci.
Co na tom záleží?
To je ve stejnou dobu, kdy se zbytek města zbláznil.
A stejná doba, kdy se setkalo 6 spiklenců...
před sto lety.
Už je vážně pozdě.
Stejně už s tím moc nenaděláme.
Budete dnes dávat požehnání, otče?
Antonio Bay je prokletá.
To znamená "ne"?
Možná.
Odcházíme, otče.
Budete v pořádku?
Zavolám Dr. Thaydenovi, ať se tady zastaví.
Myslím, že to berete moc vážně.
Jsme všichni prokletí, paní Williamsová...
my všichni.
1340 KAB.
44.
Hladký zvuk. Skvělý 1340 KAB.
44.
Z vrcholu světa, báječný 1340 KAB...
Antonio Bay, California.
46.
Hladký zvuk...
Něco jako albatros na krku...
Ne. Spíš milník.
Nastrčený kámen, proboha.
Proklínám je všechny!
9. Hodinu za hodinou...
Novinky a zprávy o počasí od KAB.
10.
Hodinu za hodinou, novinky a zprávy o počasí od KAB.
Konec strany 2, reklamy KAB.
Jak se může člověk utopit, aniž by se dotkl vody?
Měl v plicích vodu...
slanou vodu okolo úst, řasy v kapsách.
Pokud ovšem...
Jsi OK?
Viděls jeho oči?
Jo, viděl jsem to.
Andy, telefon.
Mám to, paní Kobritzová.
Andy, kde jsi našel ten kus dřeva?
Říkal jsem to, mami. Ráno na pláži.
- Kde? - U skal.
Cože to dělalo?
Nejdřív to byla zlatá mince...
pak se to proměnilo ve dřevo.
Andy, nechci, abys chodil k těm skalám.
Rozumíš?
Už nic na pláži nesbírej.
Nikomu to nepatřilo.
Já vím, broučku. To je v pořádku.
Jen už nechci, abys ještě něco sbíral...
pokud mi to nejdřív neukážeš, dobře?
Dobře.
Je tam paní Kobritzová?
Právě dorazila.
Dobře. Už musím jít vysílat.
Andy, slib mi, že dneska neopustíš dům.
Ale mami.
Slib mi to.
No jo.
Mám tě ráda, Andy.
Já tebe taky, mami. Čau.
Ahoj, přátelé.
Tady Stevie Wayne, vaše noční světlo...
a KAB, Antonio Bay, California, právě vysílá.
Mám tu pár hitů, které vám pomůžou oslavovat.
sté narozeniny Antonio Bay.
Takže se vraťme do práce.
Co chtěla tvoje máma, Andy?
Nic.
Něco to být muselo.
Nic.
Paní Kobritzová, co je to za mraky?
Důkaz hlubokých bodných ran...
v každém očním důlku...
sahajících až do dutiny lebeční.
Taky zubaté rýhy ve tváři...
Chceš počkat venku?
Radši počkám s tebou.
OK.
Rozdrcený hrudní koš...
a plíce plné tekutiny.
Máš minutu?
Bude v pořádku?
- Mluvils se Simmsem? - Mám ho na rádiu.
Vrací se z Bodega Bay.
Co se to tam sakra stalo?
Na všem byla rez.
Jako kdyby tam ta loď....
byla už dlouho.
Byl dole poblíž pryčny.
Nicku, jeho zranění jsou pokrytá řasami...
má naplněné plíce...
a pod nehty má bahno.
Viděl jsem Dicka Baxtera před třema dny v Salinas.
Teď tu leží na stole...
Vypadá, jako by byl pod vodou měsíc.
- Cítíš to? - Řeknu ti, co se děje.
- Je tu najednou zima. - Voda se chová jako led.
Celé tělo by se rozkládalo rok...
kdyby to bylo dost dole a v zimě.
Ale on byl na lodi.
V podpalubí.
Ne. Dick Baxter zemřel v oceánu.
Vzpomínáte na ty tři děti, co se jeli potápět...
k té staré lodi u Pointu?
Našli jsme je asi po týdnu...
možná deseti dnech.
Přísahám, on byl dole delší dobu.
A i když havárie té překrásné lodi...
u našich břehů samozřejmě byla...
tragédie pro ty, co byli na lodi...
musíme jí brát jako událost, která spojila...
všechny lidi této báječné oblasti.
Přišli společně...
založili radu Antonio Bay...
do které jste zvolili zástupce...
kteří dnes sedí po mé levici a pravici.
Pobřežní stráž je hledá.
Jsou dost dobří v pokrývání celé oblasti.
Takže, nezbývá nám než čekat.
Rozumím, šerife.
Dík.
Musím jít. Jsem na řadě.
Je mi líto, paní Williamsová.
Je to divné, ale dokážu myslet...
jen na mého pejska, jak štěkal celou noc...
a já si přála jen, aby se Al vrátil domů.
No tak, nedopustíme, aby naše předsedkyně...
strávila oslavu narozenin v slzách!
Nemyslím, že byste tam měla jít.
To je přesně to, co bych měla udělat.
Oceňuju tvou pomoc, Nicku.
To je v pohodě.
Tohle jsem dlouho hledala.
Doufám, že si to zapamatuješ.
Šťastnou stovku, Antonio Bay.
Oslavy jsou na Shelby Square.
A za hodinu budeme mít průvod se svíčkami.
Když si pospíšíte, stihnete to.
Pobřežní stráž mi nechala vzkaz.
Našli počátkem odpoledne "Sea Grass"...
ale nezmínili se o stavu lodě...
ani posádky.
Budu vás informovat, až se o tom něco dozvím.
Doufejme, že se v mlze už nikdo neztratí.
Hned jsem zpátky.
Dobrý den. Jmenuju se Nick Castle.
Neznáte mě, ale jsem jeden z lidí...
co našli odpoledne "Sea Grass".
Je mi líto. Nemám k tomu co říct.
Chápu. Ale kvůli tomu jsem nevolal.
Teď jste mluvila o mlze v rádiu.
Asi to bude znít divně...
ale včera v noci jsem viděl mlhu...
nad mořem, v dálce.
Ona... zářila.
Vypadalo to...
jakoby se vítr vál na východu...
a mlha šla pořád na západ.
Vím, že to zní dost ujetě.
Teď zrovna ne.
Něco se včera v noci stalo.
V době, kdy se přiblížila mlha...
se celé město zbláznilo.
Vydržte.
Mám tu pro vás víc muziky k narozeninám...
a pár dalších překvapení.
Pak prověřím počasí u meteorologa.
A meteorolog prověří tebe.
- Haló? - Pořád jsem tady.
Ještě jedna věc.
Asi to nemá nic společného se "Sea Grass".
Budiž.
Můj syn našel ráno kus dřeva.
Čau, Mele. Jak se vede?
Tvoje holka na rádiu o tobě mluvila.
Jsem tady dneska v noci jen, abych jí udělal radost.
Myslel jsem, že máš volno.
Miluju svojí práci.
Můžeš jim říct o tom velkém chuchvalci mlhy...
co se míří od jihovýchodu.
- Kde? - Uvidíš.
Už musím. Uvidíme se zítra.
Jasně, Mele. Čau.
Tady jsi.
Musím zajet na maják...
u Spivey Point. Chceš jít se mnou?
- Jasně. - Tak pojď.
Ahoj, zlato!
Myslel jsem, že oslavuješ.
Nemohla bych strávit večer bez tebe.
Za půl minuty vysílám. Co je nového?
Další závoj mlhy.
Kde?
Přichází z oceánu, z jihovýchodu.
Míří k vnitrozemí. Měla by být...
u meteorologické stanice za deset minut.
Dane, vydrž.
Mám speciální zprávu o počasí.
Meteorologická stanice...
hlásí mlhu pohybující se od jihovýchodu k pobřeží.
Jestli to někoho zajímá...
je to stanice na Old Russellville Road.
Opakuji... mlha se pohybuje jihozápadně podél pobřeží...
k meteorologické stanici na Old Russellville Road.
Dane, jsi tam ještě?
Jsem pořád tady.
Dneska zníš jinak...
jakoby napjatá.
Mám chuť si povídat, to je vše.
Řeklas, že nerada mluvíš do telefonu...
protože mluvíš celý den do rádia.
Dane, kde je ta mlha teď?
Odhaduju, že za mýma dveřma.
Vydrž. Něco vyzkouším.
Vidím ji.
Tak o co jde?
Vidělas mlhu jednou, je stejná celý život.
Tahle mlha je nějak jiná.
Září. Ještě nic nevidíš?
Září? Aha, chápu.
Potřebuješ něco, co by tě povzbudilo, že jo?
Necítíš se občas trochu divně?
- Hej. - Co?
Zhasly světla.
Všechno se zbláznilo.
Barometr klesá, teplota taky.
Dane, co je to?
Co to sakra je?
Dane, co se děje?
Co je to? Co se děje?
Někdo mi svítí skrz okno.
Dane, poslouchej mě.
Vydrž, kotě, tohle musím zjistit.
Dane, zůstaň u telefonu!
To musí být vtip.
Někdo je u předních dveří, kotě...
utahuje si ze mě.
A kdokoliv to je...
nebude se jim líbít, že jsem doma.
Dane, nechoď k těm dveřím!
Je tam někdo?
Nějakej trouba se ožral a začal brát...
tenhle byznys s výročím příliš vážně.
A tak dnes, my všichni z Antonio Bay...
jsme velkými dlužníky...
těch mužů a žen před sto lety...
kteří bojovali a obětovali se, aby tohle město vyrostlo...
do dnešní podoby.
A je náš úkol udržet jejich ducha naživu.
Urgentní vysílání.
Mohl by šerif David Simms prosím okamžitě kontaktovat KAB Rádio?
Telefon je 555-2131.
Tohle je pohotovost.
Takže musíme zdvojnásobit naše úsilí, pracovat společně.
Máme vitální, vzkvétající komunitu.
A já říkám - musíme to tak udržet.
Tohle je pohotovost.
Šerife Davide Simmsi, prosím, kontaktujte hned KAB.
555-2131. Tohle je pohotovost.
Šerife?
A až přistoupíme...
k odhalení sochy...
myslím, že bysme si všichni měli zapamatovat...
význam této noci...
pro každého občana Antonio Bay.
Všichni bysme se měli přesunout k soše.
Netlačte se.
Počkejte si.
Start!
Prosím, začněte!
Proč všechno zhaslo?
Možná se někde porouchalo vedení, Andy.
Většinou se o tohle postarají hned.
To je docela pěkné.
Co teď?
Start!
Andy! Andy, vylez ven z domu!
Paní Kobritzová, dostaňte ho z domu! Prosím! Rychle!
Asi bysme měli zavřít všechny okna, Andy.
Jsou zavřená i v tvém pokoji?
Podívám se.
Poslouchejte mě! Můj syn je v pasti!
887 White Beach Lane! Můj syn je uvězněný mlhou!
Andy, vypadni z domu! Běž!
Wow! Podívejte!
Jsou všechna okna zavřená?
Ano, paní.
A co pokoj mámy?
Prosím vás! Můj syn je v pasti!
Andy, uteč! Uteč!
Paní Kobritzová, utečte!
Andy, běž do svého pokoje.
Zůstanu.
- Ihned. - No jo.
Jdi do svého pokoje.
Chci vidět, kdo to je.
Nemůžu zůstat ještě dvě sekundy?
OK, už běžím.
Paní Kobritzová?
Prosím. Můj syn je v pasti!
Adresa 887 White Beach Lane.
Někdo tam zajeďte, 887 White Beach Lane.
Můj syn je v pasti! Dostaňte ho z mlhy!
Prosím vás!
Můj syn je v pasti!
Pospěš si! Vypadni odtamtud, hned!
Andy, běž! Běž!
Dělej!!
Dělej!
Pospěš si!
Netrhej za to. Zkus to zvolna.
Ježiši.
Pospěš si, kluku!
Pospěš si! To půjde.
Zpátečku!
Dělej!
Tak dělej!
...Stevie Wayne na posledních dvacet minut.
Myslím, že bysme to mohli nazvat nocí.
Během dalších pěti až deseti minut...
každý uvidí sochu.
Dobře, ale ať je to co nejrychleji, jak to jde.
Možná bys měla jít domů, Kathy.
Můžeme to tu zavřít.
Chci to vidět až do konce.
Paní Williamsová, tady už není co dělat.
Svezu vás.
Je to trochu drzé, ale máte asi pravdu.
- Svezete mě, prosím? - Jistě, madam.
- Zítra vám zavolám. - Díky.
Andy, ani nevím, jestli mě posloucháš.
Je mi líto, že jsem pro tebe nepřišla...
že jsem tam nebyla.
Andy, prosím, pochop to.
Musím tu zůstat.
Mlha se pohybuje ve vnitrozemí...
od pláže...
k Antonio Bay.
Teď je u zbrojnice.
Nevzpomínám si na jméno.
Ne, ne... Myslím, že je to Chestnut.
Máte chuť na nějakou hudbu?
Jistě.
Mlha je teď rychlejší.
Na Regent Avenue.
U konce Smallhouse Road.
Co to je?
Je to u okrajů města.
Broad Street.
Clay Street.
Pohybuje se dolů po 10th Street.
Jděte dovnitř a zamkněte se. Zavřete okna.
V té mlze něco je.
Jestli jste na jihu města, jděte na sever.
Držte se dál od mlhy.
Richardsville Pike k Beacon Hill...
je jediná volná ulice.
Až ke kostelu.
Jestli můžete opustit město, jděte ke starému kostelu.
Teď je odříznutá silnice na 101.
Jestli můžete opustit město, jděte ke starému kostelu.
Už je to jediné bezpečné místo.
Jedťe ke starému kostelu na Beacon Hill.
- Odříznulo nás to! - Kde to je?
- Hned za náma. - Rychle, dovnitř.
Dělejte.
Pospěšte si.
Otče, je tady něco jako sklep?
- Už se nemůžeme skrývat. - Musíme to zkusit!
Stejně nás to najde, je fuk, kam půjdeme.
Je tady sklep?
Vzadu je studovna. Ukážu vám cestu.
Dělejte. Přidejte.
Dej to sem.
Mlha plní vnitrozemí.
Vypadá to jako zeď přes celou východní stranu města.
Blake a jeho lidi si pro nás přišli.
- Kdo je to Blake? - Je to v deníku.
- Jakém deníku? - Nevím.
- Jsme prokletí. - O čem to mluvíte?
- Kde je deník? - Tamhle.
Za oknem?
- To je nám na nic. - To je všechno, co máme.
Jestli se něco stane, prostě zamkněte dveře.
Zpátky, zavřete dveře.
"Šest musí zemřít."
Tři muži na "Sea Grass".
A meteorolog je čtvrtý.
- Paní Kobritzová. - Jo, pět.
A jeden z nás je šestý.
Tohle chtějí. Vrátili se...
pro šest spiklenců.
Něco tu musí být!
To chtějí mě. Já jsem šestý!
Proč by chtěli vás?
Počkejte, otče. Tohle jste nám nepřečetl.
"Kdyby bylo možné vstát z mrtvých...
Vrátil bych Blakeovi jeho majetek nedotčený...
ušetřil peníze, utracené za tyhle zdi, které jej skrývají.
Mí spiklenci věří...
že zabavený majetek jim byl ukraden...
ale já jsem ten zloděj...
a boží chrám je hrobka zlata.
Jsem zloděj a boží chrám..."
Počkejte. Zbavte se toho.
Uhněte!
- Pomozte mi. - Andy, zůstaň tady.
Zlato.
Roztavil zlato do tohohle.
Pomozte jí někdo!
Nechoďte tam!
Blaku, mám tvoje zlato.
Blaku?
Tohle je tvoje zlato, Blaku.
Můj dědeček ti ho ukradl.
Jsem ten, kdo za to musí nést zodpovědnost.
Jsem šestý spiklenec.
Jsem otec Malone.
Vezmi si mě.
Otče Malone!
Podívej.
Mizí to.
Nevím, co se dnes v noci stalo v Antonio Bay.
Něco přišlo z mlhy...
a pokoušelo se nás to zničit.
Zmizelo to během chvíle.
Ale jestli tohle nebyl víc než sen...
a jestli se nevzbudíme bezpeční ve svých postelích...
mohl by se vrátit.
Lodím moře, které slyší můj hlas...
podívejte se přes vodu do temnoty.
Dívejte se po mlze.
Proč ne šest, Blaku?
Proč ne já?
Překlad/DVD rip: Bored Seal (04-May-2003)